Методологічні основи встановлення обмежень у використанні земель, обтяжень прав на земельну ділянку в процесі землеустрою - Dorosh, Y. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2017)
Здійснено ґрунтовний аналіз нормативно-правового забезпечення встановлення, реалізації та припинення обтяжень прав на землю, обмежень у використанні земель та виявлено, що механізм правового регулювання цього процесу потребує надання науково-роороррпобґрунтованих пропозицій з його вдосконалення, особливо, в частині обмежень у використанні земель та їх реєстрації в процесі землеустрою, як важливого засобу впливу на суб’єктів цих прав з метою забезпечення раціонального використання та охорони земель. Обґрунтовано, що ефективність прийнятих управлінських рішень при встановленні обмежень у використанні земель щодо цільового призначення та режиму використання земель можливе на підставі проведення зонування земель, для чого необхідно прийняти Закон України «Про зонування земель». Крім того, поряд із чинною класифікацією обмежень у використанні земель запропоновано їх класифікацію за типами, а саме: правовими, природоохоронними, еколого-технологічними, санітарними, містобудівними та спеціальними. Результатом проведених науково-практичних досліджень є запропонована модель методологічного процесу землевпорядних дій щодо формування територіальних обмежень та обтяжень у використанні земель, сформованої на принципах забезпечення безпеки держави, поєднання державних і місцевих інтересів, досягнення збалансованого співвідношення економічних та екологічних інтересів суспільства й забезпечення раціонального землекористування. Ключові слова: правове регулювання, обтяження прав на землю, обмеження у використанні земель, землеустрій, класифікація, методологія.