Методика оцінки екологічної небезпеки міського землекористування для життєдіяльності населення - Tretiak, A.; Tretiak, N.; Kirova, M. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2018)
Зауважено, що глобальна актуалізація екологічноії проблематики наприкінці XX – початку XXI століть, безперечна важливість екологічноії складової людського буття обумовлюють нагальну потребу збалансованого, цілісного, комплексного підходу до аналізу і розв’язання питань забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності населення, у тому числі, міського. Разом з тим, на законодавчому рівні екологічна безпека визначена одним із пріоритетних завдань в державній політиці України з метою досягнення сталого розвитку. Доведено, що забезпечення екологічної безпеки залишається основним способом розв’язання екологічних проблем, що гарантує громадянам розвиток і проживання в гармонії з навколишнім середовищем та відкриває нові можливості для інших форм діяльності у сфері природокористування, зокрема, політичної, економічної, соціальної тощо. Обґрунтовано методичний підхід до оцінки екологічної небезпеки міського землекористування для життєдіяльності населення та розширення класифікації забудованих земель і зелених насаджень. Відповідно до запропонованого методичного підходу визначено, що загрози стосовно екологічної нестабільності землекористування, а, відповідно, і загрози екологічній безпеці життєдіяльності населення міста, залишаються, що вказує на недостатність зміни структури землекористування вже протягом багатьох років. Ключові слова: екологічна безпека, міське землекористування, оцінка екологічної небезпеки, типізація землекористування зелених насаджень.