Картосхема житлового фонду Житомирської області: якісний та кількісний аналіз - Karas, I.; Kotkova, T.; Pitsil, A.; Voitenko, S.; Lukhianenko, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2022)
Житловий фонд, як поняття, є комплексом взаємопов’язаних показників, що характеризують його стан. В першу чергу, це забезпеченість житлом, тобто кількість житлової площі на одну особу населення. Сюди також відносять загальну житлову площу, кількість будинків та квартир та обладнання житлового фонду за типами місцевості. Відомо, що Україна серед європейський держав має чи не найнижчий показник забезпеченості житлом. Він складає близько 29 м2/особу. В той час як інші країни мають значно вищу житлозабезпеченість, в межах від 31,2м2/особу (Естонія) до 66,3м2/особу (Люксембург). Причинами такого стану речей в нашій державі є неефективне використання земель в межах категорій, недоступність житла для багатьох верств населення, відсутність державних програм з фінансування будівництва та кредитування житла, низький рівень заробітної плати тощо. Метою наших досліджень постало питання вивчення житлового фонду Житомирської області з подальшим аналізом його стану. За результатами досліджень були побудовані картосхеми забезпеченості житлом міського та сільського населення в розрізі районів Житомирщини. Найбільша кількість житлової площі на одну особу спостерігалася у Брусилівському, Ружинському, Попільнянському та Народицькому районах (30–40 м2). Причому в сільській місцевості забезпеченість є дещо вищою, як у міській. На нашу думку, причиною цього є менша концентрація населення саме в невеликих поселеннях. Тому, чисельність населення як фактор впливу на стан житлового фонду Житомирської області є одним із основних, проте не одноосібним. Також встановлено, що за останні 15 років забезпеченість житлом в середньому по області зросла від 23,3м2 до 28,3м2 на одну особу поряд з тим, що кількість квартир та будинків фактично залишилась на одному рівні (968,1тис. у 2005 році та 974,4 тис. у 2020 році), а чисельність населення суттєво зменшилась. Тому причиною зростання показника забезпеченості житлом є не покращення кількісного та якісного стану житлового фонду Житомирської області, а саме зменшення кількості проживаючих осіб. Поряд з кількісним проводився і якісний аналіз житлового фонду. Встановлено, що обладнання житла водопроводом, каналізацією, гарячим водопостачанням зросло майже на 50% за останні п’ятнадцять років саме у сільській місцевості. А загалом у Житомирській області якісні характеристики житлового фонду дещо поступаються аналогічним по Україні. Ключові слова: житловий фонд, Житомирська область, забезпеченість житлом, сільська місцевість, міська місцевість, обладнання житлового фонду.