Методичні підходи до економіко-математичного моделювання чергування сільськогосподарських культур (сівозмін) при розробці проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь - Dorosh, Y.; Ibatullin, Sh.; Dorosh, O.; Dorosh А.; Sakal, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2024)
У пропонованій науковій праці здійснено систематизацію методичних підходів до оптимізаційного та динамічного моделювання чергування сільськогосподарських культур (сівозмін) при розробленні проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, позаяк запропоновані до сьогодні моделі сівозмін вирішують поставлену задачу не в загальному вигляді, а лише у певних конкретних випадках або її складових. У цій відповідності обґрунтовано потребу в розробленні повноцінних програмних продуктів із користувацьким інтерфейсом, інтегрованих до існуючих інформаційно-облікових баз даних сільськогосподарських формувань. Доведено, що економіко-математичне моделювання сівозмін необхідно розвивати шляхом удосконалення методології динамічних сівозмін, які дадуть змогу аграріям аналізувати економічну ефективність різних альтернативних варіантів чергування культур у конкретних природно-господарських умовах та обмеженнях, адже це перспективний інтерактивний інструмент обґрунтування управлінських виробничих рішень на основі оптимізаційних алгоритмів та аналізу великих обсягів накопичених ретроспективних даних. Обґрунтовано підходи, критерій та обмеження економіко-математичної моделі чергування сільськогосподарських культур (сівозмін) при розробці проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Запропонована економіко-математична модель з її функцією мети, обмеженнями та алгоритмами спрямована на комплексне вирішення питань, пов’язаних із виробничим плануванням і раціональним землекористуванням. Представлена модель надає широкі можливості для подальшої оптимізації системи прийняття ефективних управлінських рішень в аграрній сфері та може слугувати базисом при вирішенні задач обґрунтування інвестицій і розвитку сільськогосподарського землекористування.