Особливості планування еколого-рекреаційного каркасу системи землекористування Львівської області - Zanchuk, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2024)
З’ясовано, що екологічний каркас системи землекористування є сукупністю складових частин ядер, що мають різний рівень і розташовуються за принципом «від загального до часткового», і компонентів, об’єднаних екологічними коридорами екологічної мережі. Для Львівської області екологічний каркас системи землекористування є базовою основою для еколого-рекреаційного каркасу. Адже, активна антропогенна діяльність і все більший вплив рекреаційного виду діяльності (який охоплює всі види відпочинку, у тому числі туристичної та іншої діяльності) призвели до того, що формується необхідність створення каркасу із залученням територій, де території забудовуються обслуговуючою інфраструктурою. У зв’язку з цим одним із напрямів може стати формування моделі системи землекористування, що поєднує функції природоохоронної та рекреаційної систем, і в цьому випадку більш вірно говорити про інтегрування екологічного та еколого-рекреаційного каркасів системи землекористування. Визначено, що під еколого-рекреаційним каркасом треба розуміти територію з підпорядкованими одиницями природних та рекреаційних ресурсів, які об’єднані екологічними зв’язками з метою захисту та охорони територій, а також забезпечення раціонального рекреаційного землекористування. Одна з ключових відмінностей еколого-рекреаційного каркасу — це, перш за все, об’єднання не лише природних територій, а й територій залучення туристів із наявною інфраструктурою, тобто включення до цієї системи, наприклад, еколого-рекреаційних кластерів, у тому числі для розвитку економіки та залучення інвестицій у регіон, підвищення ефективності використання існуючих рекреаційних зон, та створення і просування нових для регіону видів рекреації. Здійснено аналіз землекористування структурних елементів екологічної мережі Львівської області станом на 2023 р., який показує, що в регіоні сформовано тільки на 26,4%, в тому числі землекористування ключових територій (природні ядра) на 51,4%, землекористування сполучних територій (екокоридори), буферних територій та відновних територій зовсім не сформоване. Використовуючи, дані екологічного каркасу системи землекористування нами сформовано землекористування елементів рекреаційного каркасу області, і встановлено, що його існуюче землекористування станом на 2023 р. займає від проектного тільки 53,4%, в тому числі оздоровчого і рекреаційного 50%. Використовуючи містобудівне зонування території нами визначено такі основні типами землекористування Львівської області: 1) урбанізаційний тип землекористування (змішане землекористування житлової та комерційно-громадської забудови, сільськогосподарське, природоохоронне та рекреаційне) з центрами в м. Львів, Червоноград, Дрогобич та м. Стрий; 2) сільськогосподарський тип землекористування; 3) оздоровчий та рекреаційний тип землекористування; 4) землекористування індустріальних парків прикордонних територій; 5) землекористування транспорту (в т.ч. міжнародних транспортних коридорів). Встановлено, що за 12-річний період землекористування за основними типами суттєво не перерозподілилося. Тип сільськогосподарського землекористування зменшився всього на 0,3%, замість намічених по Схемі - 1,5%. Площа землекористування житлової та громадської забудовані зросла лише на 0,1%, а передбачалось схемою на 0,4% та іншої забудови зросла на 0,6%. Площа землекористування транспopтy, зв’язку, технічної інфраструктури зменшилась на 0,5%. Спостерігаються негативні зміни у трансформації природно-заповідного землекористування, яке зросла на 1,8%, а передбачалось зростання майже в два рази з 6,1 до 10,8%. Розроблено прогнозну структура розвитку землекористування за основними його типами в розрізі районів області, згідно якої визначено розвиток рекреаційно-оздоровчого землекористування до 2035 р. Ключові слова. Еколого-рекреаційний каркас системи землекористування, екологічна мережа, зонування земель за типами землекористування.