Професія землевпорядник на ринку праці: стан та проблеми попиту і пропозиції - Tretiak, A.; Tretiak, V.; Dorosh, I.; Dorosh, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2018)
У пропонованій статті проаналізовано стан найзатребуваніших і найменш популярних професій, спеціальностей  в Україні та виявлено, що спеціальності для підготовки фахівців землевпорядного профілю серед них відсутні. Також відзначено, що на законодавчому рівні спеціальності «Землеустрій та кадастр», «Оцінка землі та нерухомого майна» з підготовки зазначених фахівців замінено на спеціальність «Геодезія та землеустрій», яку віднесено до галузі знань «Архітектура та будівництво» (технічні науки). Обґрунтовано, що професія землевпорядника має відноситись до галузі знань «Соціальних та поведінкових наук», підставою чого слугували положення ЗУ «Про землеустрій» та дослідження світового досвіду сутності понять землеустрою і землевпорядкування (мають як технічне, так і соціально-економічне, правове й екологічне спрямування). Доведено, що професія землевпорядника потребує перепрофілювання. У цьому зв’язку існує необхідність у визначенні нових спеціальностей і спеціалізацій та внесенні їх до класифікатора  професій ДК 003:2010. Вказано на доцільність розширення підготовки фахівців в межах: 1) спеціальності 193 «Геодезія та землеустрій» спеціалізацій «Землеустрій та адміністрування землекористування» і «Кадастровий реєстратор»; 2) спеціальності 101 «Екологія» спеціалізації «Землевпорядкування та екологізація землекористування», 3) спеціальності 051 «Економіка» спеціалізації «Економіка землевпорядкування та землекористування». Запропоновано внести до класифікатора й перелік нових кваліфікацій.Ключові слова. Професія «землевпорядник», ринок праці, перспективні спеціальності та спеціалізації у сфері землевпорядкування,нові кваліфікації.