Вплив системи удобрення на родючість осушуваного дерново–підзолистого ґрунту в короткоротаційній сівозміні - Savchuk, O.; Melnychuk, A.; Drebot, O.; Kudryk, A.; Zubova, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2020)
Актуальність досліджень полягає в ефективному використанні осушених земель в умовах змін клімату. Мета. Визначити оптимізовану систему удобрення та вивчити її вплив на родючість дерново-підзолистого ґрунту в короткоротаційній сівозміні: соя – пшениця озима – соняшник – гречка. Методи. Польовий, статистичний, лабораторний. Результати. Упродовж вегетаційних періодів 2016-2019 років найменше реагував на ґрунтово-повітряну посуху соняшник, який  на фоні рекомендованої норми N60P60K90 сумісно з 40 т/га підстилкового гною та підвищеної норми N90P90K135 з 4,0 т побічної продукції попередника забезпечив урожайність насіння на рівні 2,3 і 2,4 т/га відповідно. Максимальний збір продукції з 1 га сівозмінної площі відмічений на підвищеному фоні (N62P84K96 + 3,3 т побічної продукції) – 3,20 т зернових одиниць. Висновки. Альтернативна система удобрення (заміна 10 т гною на 1 га ріллі побічною продукцією в кількості 3,3 т на фоні мінеральних добрив) забезпечила позитивний баланс поживних речовин та гумусу в короткоротаційній сівозміні. Перспективи. В подальших наукових дослідженнях передбачається зниження кількості внесення фосфорних та калійних добрив за умови заорювання побічної продукції всіх культур сівозміни.Ключові слова: осушені дерново-підзолисті ґрунти, короткоротаційна сівозміна, ринкові культури, удобрення, продуктивність, родючість ґрунту