Методичні підходи землевпорядного формування рекреаційного землекористування водоохоронних зон та прибережних захисних смуг - Yusypenko, O. (Землеустрій, кадастр і моніторинг земель, 2021)
Сьогодні, в умовах трансформаційних перетворень, рекреаційний потенціал водойм використовується лише частково, у зв’язку із пріоритетністю розвитку інших галузей діяльності (оздоровчої). Це при тому, що цінність водних ресурсів полягає в їх задіяні у процесах усіх галузях діяльності. Саме тому, питання землевпорядного формування рекреаційного землекористування водоохоронних зон та прибережних захисних смуг потребує комплексного підходу. Яке здійснюється через оцінювання рекреаційно-туристичного потенціалу територій та населених пунктів для акцентування характерних особливостей та ознак, що важливі при здійсненні рекреаційної діяльності та мають безпосередній вплив на планувальну організацію землекористування. Для вирішення поставленої мети та повного розуміння автором схематично наведено поняття «структурні компоненти, що формують землекористування культурних ландшафтів». Встановлено, що в умовах міста, оцінювання привабливості землекористування ландшафтів для рекреаційної діяльності повинно визначати своєрідність рекреаційного землекористування відповідно до регіональної та місцевої специфіки і ландшафтного різноманіття. Висвітлено, що у результаті використання різних методичних підходів до оцінки рекреаційного потенціалу землекористування водоохоронної зони та прибережної захисної смуги повинно бути встановлено: рекреаційну ємність землекористування території; допустиме рекреаційне навантаження; рекреаційну дигресію. Крім того, за результатами оцінки пропонується рекреаційне землекористування територій водоохоронних зон та прибережних захисних смуг поділити за рейтингом популярності, зокрема з високим, середнім та низьким значенням потенціалу. Як приклад розглянуто стан рекреаційного потенціалу у місті Києві та встановлено, що землевпорядне облаштування міста потребує негайного вирішення для подальшого розвитку саме рекреаційного землекористування. Також автором із-за відсутності встановлених меж водоохоронних зон представлено характеристику найгостріших соціальних та екологічних проблем землекористування водойм міста Києва.Встановлено, що якщо обмеження у використанні земель та інших природних ресурсів існують, але інформації про них немає, то з’являється ймовірність появи різних видів шкоди для землекористування водоохоронних зон та прибережних смуг. Саме тому, пропонуються виділити функціональні зони землекористування прибережної захисної смуги за типами розвитку, що дозволить більш ефективному використанню наявного потенціалу рекреаційного землекористування водоохоронних зон та прибережних захисних смуг в межах м. Київ і його екологізації та загалом підвищенню капіталізації. Ключові слова: рекреаційне землекористування, водоохоронні зони, прибережні захисні смуги,функціональні зони.