Землеустрій, кадастр і моніторинг земель
«Землеустрій, кадастр і моніторинг земель» — фахове рецензоване наукове видання, що публікує передові результати досліджень у сфері земельних відносин, землеустрою, кадастру, моніторингу земель, економіки землекористування та суміжних міждисциплінарних напрямів. Ми працюємо для науковців, практиків і політико-управлінської спільноти, яким потрібні доказові рішення, відтворювані методи та аналітика, здатна формувати сучасну політику й практику управління земельними ресурсами. Тематика та фокус Журнал приймає рукописи, що містять оригінальні наукові результати з чітко описаними методами, коректною статистичною/економетричною обробкою даних і висновками, які мають теоретичну та прикладну цінність. Пріоритет надається роботам, що: пропонують нові підходи, моделі, методики та інструменти у землеустрої й кадастрі; розкривають економіку та інституційну архітектуру землекористування і ринків землі; аналізують земельну політику, регулювання та управління (національний і міжнародний контекст); використовують просторові дані, ГІС/ДЗЗ, моніторинг, оцінювання якості та змін землекористування; висвітлюють питання сталого розвитку, екосистемних послуг, деградації ґрунтів, ризиків і адаптації. Ми вітаємо як емпіричні дослідження, так і методологічні/узагальнюючі статті, що задають порядок денний і підвищують стандарт доказовості у галузі.
Національний університет біоресурсів і природокористування України
Стосунки між правовласниками і користувачами регулюються на умовах ліцензії Creative Commons Із Зазначенням Авторства – Некомерційна – Поширення На Тих Самих Умовах 4.0 Міжнародна (CC BY-NC-SA 4.0):https://creativecommons.org/licenses/by-nc-sa/4.0/deed.uk Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами: Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див.The Effect of Open Access).
Методологія керованої моделями програмної інженерії у каркасному підході
Продовжено дослідження «Каркасного підходу до поводження з (ієрархічними) просторовими інформаційними системами (ПрІС)», далі – Каркасного підходу. До цього розглянуто сутності Каркасного підходу, що відносяться до верхніх ешелонів його епістемологічної ієрархії. А саме, до (назва відповідної ешелону статті наведена в лапках «…»): 1) першого ешелону – «Каркасний підхід як стратегія дослідження і проектування складних ПрІС (на прикладі НІГД)»; 2) знову першого ешелону – «Каркас Рішень Microsoft (КаРі М - MSF) як Узагальнена методологія Каркасного підходу поводження з ПрІС»; 3) другого ешелону – «Стандартизація методології MSF Agile з допомогою стандарта ISO/IEC 24744»; 4) третього ешелону – «Застосування методик Каркасного підходу при створенні ПрІС з використанням сучасних технологій Microsoft». Ешелони об’єднують групи користувачів моделюючої системи. Їм відповідають страти цієї самої системи. Три з чотирьох згаданих статей суттєво використовують спеціальні знання про MSF і про сучасні інформаційні технології (ІТ) Microsoft. Щоб зменшити залежність від цих знань, у даній статті ми скористалися «нейтральними» знаннями про методології розроблення програмного забезпечення. Для цього через «каркасну призму» розглядається так звана Базована на Моделях Програмна Інженерія (БМПІ). Остання є Базованою на Моделях Системною Інженерією (БМСІ) і, більш загально, Базованою на Моделях Інженерією (БМІ). Їх розуміння потрібне для створення власної методології, яка називається методологією Базованої на Патернах Просторової Інженерії (БППрІ). БППрІ включатиме методики розширення ПрІС, про які згадувалося у наших роботах раніше. Більше того, вказані методики вже використовувалися нами на практиці інколи без асоціації з якоюсь методологією. При цьому потрібно зауважити, що наші методики розширення ПрІС застосовуються до конструкцій, які вже структуровані в результаті використання так званого Каркасу атласних рішень AtlasSF. Отримано: 09.12.2025; Прийнято: 25.03.2026;
Геоінформаційні технології моделювання стану геосистем
методологія Керованої Моделями Програмної Інженерії (КМПІ)
Авторське право (c) 2026 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Фактори впливу на обіг земель сільськогосподарського призначення в Україні
У статті обґрунтовано доцільність аналізу ринку земель сільськогосподарського призначення в Україні як системи, в якій ринкові результати (ціни, обсяги угод, ліквідність, трансакційні витрати) формуються одночасною дією інституційно-правових змін, економічної кон’юнктури, якості земель як природного капіталу та просторових безпекових ризиків воєнного часу. Метою є формування класифікації чинників, що визначають попит, пропозицію, цінові очікування та трансакційні витрати, і пояснення механізмів їх прояву у межах економіки природокористування та належного врядування землею. Методологія поєднує системний підхід, порівняльний аналіз, контент-аналіз наукових та аналітичних джерел, а також правовий аналіз норм щодо обігу, кадастру, оцінки й охорони земель. Емпіричний контекст підкріплено узагальненими кількісними показниками функціонування ринку у 2021–2025 рр. (динаміка середньозважених цін, інтенсивність угод, співвідношення ринкової ціни з нормативною грошовою оцінкою), а також параметрами безпекових ризиків (масштаб потенційної вибухонебезпечної контамінації територій). У результаті виокремлено дев’ять груп чинників (природно-ресурсні, економічні, соціальні, демографічні, технологічні, культурні, правові, політичні та безпекові) і запропоновано логіку їх операціоналізації через канали впливу та набір вимірюваних індикаторів для моніторингу земель. Наукова новизна полягає в методично коректному включенні параметрів стану ґрунтів і воєнно зумовлених порушень/обмежень доступу як складників ризику й витрат у факторний аналіз ринку з орієнтацією на доказове управління. Практичне значення полягає в можливості застосування запропонованої схеми для зниження інформаційної асиметрії, підвищення прозорості трансакцій та пріоритезації заходів охорони і відновлення земель на державному й місцевому рівнях. Отримано: 28.02.2026; Прийнято: 12.03.2026;
Управління земельними ресурсами та землеустрій
обіг земель сільськогосподарського призначення
Аксіологія простору як складова сучасної теорії землеустрою: ціннісні режими, інститути та інструменти просторового порядку
У статті розкрито аксіологію простору як складову сучасної теорії землеустрою. Обґрунтовано, що землевпорядні рішення завжди мають не лише метричний і ресурсний, а й ціннісно-нормативний вимір, оскільки простір є носієм економічних, екологічних, соціальних, культурних, безпекових і правових значень та ареною їх конфліктів. Метою дослідження є концептуалізувати теоретико-методологічні засади аксіології простору в землеустрої, описати механізм переходу від цінностей до інституційно-проєктних рішень та побудувати концептуальну модель «ціннісних режимів простору». Методологічну основу становлять систематизований огляд релевантних наукових і рамкових джерел, концептуальний аналіз базових категорій (цінність, режим, легітимність, допустимість) і типологізація режимів, доповнена операціоналізацією через показники-метрики, придатні для землевпорядної аналітики. Запропоновано визначення ціннісного режиму як стабільної конфігурації пріоритетів, закріпленої в інститутах і практиках, та наведено типологію режимів (утилітарно-економічний; екологічно-охоронний; соціально-справедливий; культурно-ідентифікаційний; безпековий/ризик-орієнтований; правовий/процедурний) із прикладними проявами у землеустрої та набором кількісних метрик. Окремо показано, що застосування єдиної метрики для оптимізаційних моделей можливе лише за прозорого розрізнення порогових обмежень (недопустимості) та компромісних критеріїв (зважуваної оптимізації), що відкриває можливість коректного використання математичних методів і ГІС-моделювання у проєктуванні просторових рішень. Практична цінність статті полягає у формуванні інструментально узгодженої рамки для обґрунтування землевпорядних рішень як управління цінністю простору та для підвищення прозорості узгодження «вигода / незамінність», «приватний інтерес / спільне благо», «локальне / загальне». Отримано: 19.02.2026; Прийнято: 03.03.2026;
Еколого-економічні детермінанти вартості земель сільськогосподарського призначення на звільнених територіях Броварщини
У статті проведено комплексне дослідження, метою якого є теоретичне обґрунтування та оцінка еколого-економічних детермінант формування вартості земель сільськогосподарського призначення на деокупованих територіях (на прикладі Броварського району Київської області). Актуальність роботи зумовлена потребою в об’єктивній оцінці земельних активів, що зазнали безпосереднього впливу військових дій. Для досягнення мети реалізовано порівняльний аналіз ринкових цін довоєнного (2021-2022 рр.) та післяокупаційного (2024-2025 рр.) періодів на основі даних вторинного ринку. Результати аналізу виявили суттєве зниження середньої вартості земель сільськогосподарського призначення. Отримані дані свідчать, що землі різних видів цільового призначення зазнали неоднакового зниження вартості. Зафіксовано та обґрунтовано ключові еколого-економічні фактори, що впливають на зміну вартості земель, зокрема, техногенне забруднення внаслідок бойових дій та зміна структури ринку пропозицій. Також під час проведеня дослідження враховано фактор високої вартості розмінування та проведення при необхідності рекультивації земель сільськогосподарського призначення. Результати дослідження підкреслюють неоднорідність впливу війни на різні типи земель сільськогосподарського призначення та вказують на необхідність розробки комплексних програм відновлення, рекультивації та економічного стимулювання для підвищення інвестиційної привабливості цих територій. Отримано: 09.12.2025; Прийнято: 18.03.2026
Земельний кадастр, оцінка землі та нерухомого майна
землі сільськогосподарського призначення
Розробка землевпорядної частини до детального плану території в межах Іршанської селищної ради Коростенського району Житомирської області
У статті проаналізовано нормативні документи, що регламентують розробку детального плану території, зокрема його землевпорядної частини. Охарактеризовано територію, в межах якої проведені дослідження, щодо розташування знмельних ділянок, їх цільового призначення, категорії земель, прав на землю, наявності обмежень у використанні. Дослідження проведені в межах території селища Іршанськ, що здебільшого відноситься до земель житлової та громадської забудови, яка характеризується рзгалуженою мережею інженерних комунікацій. Встановлено, що в межах ДПТ є земельні ділянки, відомості про які не внесено до бази Державного земельного кадастру. Серед зареєстрованих у базі ДЗК є території загального користування (вулиці, проїзди, зелена зона насаджень), земельні ділянки садибної забудови, ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. За результатами кмеральної обробки топографічної зйомки встановлено границі обмежень у використанні земель та показано їх на картографічних матеріалах, також пораховано площі земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень. Серед останніх: охоронна зона навколо (уздовж) об'єкта зв'язку, охоронні зони навколо (уздовж) об'єкта енергетичної ситеми, охоронні зони навколо інженерних комунікацій, території в червоних лініях; також присутні санітарно-захисна зона навколо промислового об'єкта, що обгрунтовує зміну цільового призначення земельної ділянки інтересу та категорії земель в межах ДПТ з земель промисловості на землі житлової та громадської забудови, а саме розташування торгівельного ценртру. Також виявлено розбіжності в існуючому стані земельних ділянок та внесених даних про ділянки у Державний земельний кадастр. Зокрема, астановлено повну відсутність наявних обмежень в кадастровій базі в межах сформованих ділянок. Висвітлено дані матеріалів досліджень в межах території ДПТ. Обгрунтовано схему проведення робіт на конкретному прикладі, що включає: детальне вивчення ауктальних законодавчих та нормативних документів розробки ДПТ та камеральну обробку вимірювань; формування текстових та планово-картографічних матеріалів, що відображають вихідний стан території досліджень та результати проектних рішень. Отримано: 31.01.2026; Прийнято: 17.02.2026;
З’єднання дуг двох колових кривих при проєктуванні та реконструкції автомобільних доріг
Безпека та умови руху автомобільного транспорту суттєво залежать від впливу криволінійних ділянок. Для практичного використання постійно удосконалюються методи проєктування горизонтальних кривих. На цей час в наукових виданнях відсутні прості та надійні методи проєктування перехідних кривих для з’єднання двох однобічно направлених колових кривих. Наявні методи пошуку оптимальних перехідних кривих використовують ітераційні процеси та спеціально розроблені програмні продукти. Тому вдосконалення методики розв’язання задачі з’єднання колових кривих набуває практичного значення. В роботі розглянуті основні варіанти формування криволінійних ділянок з двома коловими кривими - з’єднання прямими вставками, дугами кіл більшого радіусу та клотоїдами, а також пошук клотоїди, яка є спільною для двох колових кривих та забезпечує збереження їх центрів. Доведено, що при відомому положенні центрів та дуг колових кривих заданих радіусів, пошук оптимальної клотоїди може виконуватися стандартною функцією «Пошук рішення» меню «Microsoft Excel». Можливі варіанти розташування крайніх точок клотоїди на існуючих або запроєктованих колових кривих задається дирекційними кутами між центрами кривих та початковими і кінцевими точками колових кривих. Наведені приклади розрахунків прямих вставок та клотоїд для з’єднання між собою двох колових кривих. Отримано: 02.02.2026; Прийнято: 17.02.2026;
Геодезичний супровід будівництва житла, промислових і транспортних об’єктів
Теоретичні основи інституційних змін у землеустрої в умовах євроінтеграції України, правового режиму воєнного стану і для цілей повоєнного відновлення
Трансформація земельного законодавства України у зв’язку інтеграцією у ЄС суттєво ускладнюється правовим режимом воєнного стану, а також потребує врахування, окрім іншого, задач і пріоритизації повоєнної відбудови країни. У зв’язку з цим відбуваються інституційні зміни – процеси земельної реформи і модернізації земельного законодавства, що покликані покращити управління земельними ресурсами та пом’якшити весь спектр ризиків у цій сфері. Проте ці процеси не мають єдиної методологічної основи, що ставить під загрозу їх успіх. Ця стаття присвячена обґрунтуванню теоретичних основ інституційних змін у сфері управління земельними ресурсами відповідно до підходу теорії змін з використанням рамкової концепції розвитку на місцевому рівні та інтегрованого підходу, заснованого на правах людини (зокрема, праві на доступ до землі). Для виявлення ключових точок інституційних змін дослідження передбачало аналіз визначальних вимог права ЄС щодо земель, вивчення національного земельного законодавства і впливу на нього правового режиму воєнного стану, потреб і цілей повоєнної відбудови. Доведено, що правовий режим воєнного стану в Україні суттєво впливає на інституційні зміни та інституційне забезпечення землеустрою, зумовлюючи необхідність тимчасового коригування правових та організаційних механізмів управління земельними ресурсами. Обґрунтовано, що в період післявоєнного відновлення інституційні зміни у сфері землеустрою стають критично важливими та фундаментальними для ефективного управління земельними ресурсами й гарантування продовольчої, технологічної та економічної безпеки, доступу до землі. Основні виклики включають відновлення зруйнованої інфраструктури, розмінування і повернення земель у господарське використання. Тоді як розробка стратегічного плану розвитку сільського господарства, узгодженого з європейськими принципами та Спільною аграрною політикою ЄС, є можливостями вдосконалення системи механізму землеустрою. Наявність міцної та цілісної теоретико-методологічної бази інституційних змін у сфері землеустрою та управління земельними ресурсами в Україні дасть змогу здійснювати стратегічне планування трансформацій, забезпечуючи узгодження та моніторинг цілей і результатів як на рівні ЄС, так і на національному рівні у поточному періоді, а також під час вирішення післявоєнних викликів стосовно використання земель і розвитку сільського господарства. Ключові слова: землеустрій, управління земельними ресурсами, інституційні зміни, теорія змін, євроінтеграція, воєнний стан, післявоєнне відновлення, право на землю, продовольча безпека.
Авторське право (c) 2025 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Оціночно-орієнтований LADM-профіль та архітектура інтеграції даних для масової оцінки
У статті запропоновано оціночно-орієнтований національний профіль Land Administration Domain Model для України, який задає єдину логіку інтеграції кадастрових, правових, містобудівних і ринкових відомостей у форматі, придатному для масової оцінки та оподаткування нерухомості. Концептуальну основу сформовано на положеннях ISO 19152‑1:2024 та ISO 19152‑4:2025, а структуризацію предметної області виконано у вигляді UML‑моделі з визначенням ключових сутностей і зв’язків між просторовими одиницями, правовими станами та оцінювальними результатами. Для переходу від розрізнених реєстрів і картографічних матеріалів до узгодженого valuation‑ready набору даних обґрунтовано проміжний шар семантичної гармонізації, що включає уніфіковані ідентифікатори, класифікатори та правила нормалізації атрибутів. Описано практичний сценарій формування MVP‑вітрини для масової оцінки з фіксацією джерел даних і контрольних показників якості (повнота ключових полів, дублікати, просторові невідповідності, цінові викиди). Технологічна реалізація профілю підтримується відкритим стеком PostgreSQL/PostGIS, QGIS та Python, що забезпечує відтворюваність розрахунків, аудитованість рішень і можливість масштабування для потреб громад та державних органів. Запропонований підхід формує основу для ведення різних типів оцінок (нормативної, ринкової та масової) в єдиному інформаційному контурі. Отримано: 15.12.2025; Прийнято: 14.01.2026;
До питання про сучасну теорію землеустрою
Стаття присвячена формуванню сучасної теорії землеустрою як самостійної фундаментальної наукової дисципліни шляхом системного формулювання її предмета й об’єкта, ідентифікації провідних теоретичних моделей, артикуляції аксіоматичного базису та впорядкування методологічного інструментарію, здатного забезпечити перехід від екосистемо-технократичного розуміння простору до його інституційно-ціннісного осмислення. На основі критичного аналізу міжнародної парадигми land administration, українських доктринальних напрацювань, інституційної теорії, теорії прав власності та просторової економіки уточнено об’єкт і предмет землеустрою: об’єктом визнано багатовимірний соціально-просторовий континуум, у якому територія перетворюється на впорядкований простір прав, обмежень, режимів, рент і ризиків; предметом – виникнення, структура і динаміка просторових режимів землекористування як системи правових титулів, сервітутів, зон, коридорів і резервувань у багатошаровому (поверхня–підземний простір–повітряний стовп) та багаточасовому вимірах. Сформульовано аксіоматичне ядро теорії сучасного землеустрою. Показано, що методологія землеустрою повинна включати інституційний аналіз, теоретико-правову догматику просторових режимів, просторово-економічне моделювання рент, топологічні та мережеві підходи, екологічне рахівництво, геоінформаційне та алгоритмічне моделювання, сценарний аналіз і процедури просторової справедливості. Узагальнено та систематизовано ядро наукових проблем теорії землеустрою, розв’язання яких є необхідною умовою переходу від фрагментарної нормативно-технічної практики до інституційно зрілого просторового врядування. Практична значущість результатів полягає у створенні концептуальної рамки для оновлення освітніх програм, удосконалення кадастрових і планувальних систем, а також для розроблення стандартів управління цінністю простору в умовах цифровізації та зростання ролі просторової справедливості. Ключові слова: теорія землеустрою; просторові режими землекористування; межі й кордони; просторова цінність; аксіоматика землеустрою; методологія land administration; цифровий кадастр; інституційний дизайн; просторове врядування.
Авторське право (c) 2025 Землеустрій, кадастр імоніторинг земель https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Мобільний LiDAR, геоінформаційні технології та краудсорсинг у фіксації й збереженні об’єктів історико-культурної спадщини територіальних громад
У статті обґрунтовано інтегроване використання LiDAR-технологій, геоінформаційних систем (ГІС) та краудсорсингових підходів для виявлення, фіксації й моніторингу об’єктів історико-культурної спадщини в межах територіальних громад. Наголошено, що в умовах воєнних дій, урбанізаційного тиску та територіальних трансформацій культурна спадщина розглядається як важливий ресурс сталого розвитку згідно з підходами ЮНЕСКО та Політики сталого розвитку Всесвітньої спадщини (2015 р.). Показано, що сучасні LiDAR-системи, включно з вбудованими у смартфони сенсорами, забезпечують отримання щільних хмар точок і тривимірних моделей об’єктів з точністю, достатньою для вирішення значної частини завдань документування та оперативного моніторингу, хоча й поступаються високоточним наземним й аеролазерним сканерам. Особлива увага приділена гіпотезі щодо можливості створення 3D-моделей об’єктів культурної спадщини за допомогою поширених моделей смартфонів із вбудованим LiDAR-сенсором та оцінки точності вимірювань таких моделей. Для апробації підходу виконано польове сканування гідрологічної пам’ятки природи місцевого значення «Природне джерело» в межах Шпанівської територіальної громади Рівненської області за допомогою смартфона з LiDAR-модулем. Оброблення хмар точок у програмному забезпеченні Polycam, AutoCAD, PIX4D, 3ds Max і Blender дало змогу побудувати 3D-модель споруди й оцінити відносну похибку вимірювання лінійних розмірів. Для еталонної ділянки довжиною 210 см відносна похибка вимірювання становила 2,04 %, що узгоджується з результатами міжнародних досліджень точності мобільних LiDAR-сенсорів, які демонструють міліметрово-сантиметрову точність для малих об’єктів та сантиметрово-дециметрові похибки у складному середовищі. Проаналізовано технічні обмеження мобільного LiDAR (обмежена дальність сканування, зниження щільності та точності з відстанню, чутливість до властивостей поверхні, вплив траєкторії сканування оператора, необхідність контрольних вимірювань) та показано перспективи їхнього застосування для масового краудсорсингового збору даних про об’єкти спадщини. На основі аналізу досвіду геокраудсорсингу обґрунтовано, що поєднання поширеності смартфонів, мобільних LiDAR-сенсорів і веб-ГІС створює передумови для формування розподілених інформаційних систем обліку, моніторингу та попереднього оцінювання стану пам’яток на рівні територіальних громад за умови впровадження процедур стандартизації й контролю якості даних. Ключові слова: геоінформаційні технології, Lidar, об’єднана територіальна громада, історико-культурна спадщина, сталий розвиток.
Аналіз техногенно-навантажених територій на Полтавщині за даними дистанційного зондування
У Полтавській області протягом останніх десятиліть унаслідок інтенсивної господарської діяльності природні комплекси зазнали суттєвих трансформацій. Це призвело до формування потенційно небезпечних територій, де активізуються екзогенні геоморфологічні процеси та зростає екологічна небезпека для регіону. Систематичний моніторинг змін в агроландшафтах під впливом техногенно-трансформуючих чинників дає змогу своєчасно виявляти проблемні ділянки, оцінювати масштаби деградаційних процесів та оперативно вживати заходів для їх стабілізації й відновлення. У статті проведено аналіз техногенно-навантажених територій Полтавської області, зокрема Полтавського та Біланівського гірничо-збагачувальних комбінатів, хвостосховищ, ставка-випарника Кременчуцького нафтопереробного заводу, греблі Кременчуцької ГЕС, Макухівського та Деївського сміттєзвалищ, а також місць пожеж у заказниках. Охарактеризовано інструменти дистанційного моніторингу для оцінки впливу техногенно-трансформуючих чинників на довкілля, зокрема технології синтезу каналів та інтерферометрію InSAR, визначення модифікованого нормованого диференційованого індексу вологості (MNDWI), а також обробку даних у програмних продуктах Google Earth Pro, Surfer та QGIS. Для досліджень використано дані супутникових місій Sentinel-1, Landsat-7 та Sentinel-5P, отримані з платформи Copernicus Open Access Hub, а також радарні знімки Sentinel-2, вивантажені через вебінтерфейс Vertex. Методи дистанційного зондування Землі продемонстрували високу ефективність у виявленні та аналізі змін довкілля під впливом техногенно-трансформуючих чинників. Супутникові спостереження дають змогу детально оцінювати широкий спектр параметрів: деформації земної поверхні, вегетаційні індекси, температурні аномалії, зміни вологості, а також характеристики ґрунтів і водних об’єктів. Геоматичний підхід є ключовим елементом інтеграції цих даних. Він дозволяє поєднувати різнорідні супутникові та наземні дані в єдиному аналітичному середовищі, виконувати просторовий та часовий аналіз процесів, візуалізувати динаміку розвитку техногенно зумовлених явищ. Отримано: 08.12.2025; Прийнято: 10.02.2026;
Порівняння реєстраційної системи нерухомості Чорногорії та України
У дослідженні здійснено комплексний порівняльний аналіз систем державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України та Чорногорії з урахуванням сучасних викликів, тенденцій децентралізації та цифровізації кадастрово-реєстраційних процесів. Метою роботи було виявити спільні риси та відмінності правових основ, організаційної структури й практичного функціонування реєстраційних систем обох держав, а також оцінити їхню ефективність. В роботі застосовано загальнонаукові та спеціальні методи дослідження: аналіз і синтез для узагальнення законодавчих норм, порівняльно-правовий метод для встановлення відмінностей між українською та чорногорською моделями, системний підхід для оцінки взаємодії кадастрових та реєстраційних органів, а також структурно-функціональний метод для виявлення особливостей організації державного земельного кадастру та реєстру прав у Чорногорії. Використано контент-аналіз профільних наукових публікацій, включно з працею, присвяченою підтриманню державного знімання в Чорногорії. Проведено історичний та сучасний аналіз реєстраційних систем обох країн. Проаналізовано етапи формування державної реєстрації, у тому числі через інвентаризаційні дані, бюро технічної інвентаризації та сучасні органи Мін’юсту й Держгеокадастру. Виявлено особливості ведення окремих реєстрів для земельних ділянок, будинків, споруд, квартир, об’єктів незавершеного будівництва та їх обтяжень. Розглянуто розвиток чорногорської системи, починаючи з 1980-х років, із трансформацією земельного кадастру в єдину систему реєстрації нерухомості через Real Estate Administration. Підкреслено конститутивний характер реєстрації прав, інтеграцію кадастрових та реєстраційних даних, публічність доступу через електронні сервіси eKatastar і Geoportal, а також особливості геокласифікації земель та легалізації самочинного будівництва. Здійснено порівняння ключових характеристик систем обох країн у таблицях, що відображають: правову основу реєстрації, організаційну структуру, об’єкти та механізми ведення реєстрів, цифровізацію, публічність та захист прав власників, а також процедури узаконення самочинного будівництва. Новизна роботи полягає у комплексному зіставленні двох систем з позицій правової ефективності, цифровізації та захисту прав власників. Висновки дослідження можуть бути використані для вдосконалення української моделі реєстрації нерухомості, інтеграції кадастрових і реєстраційних процесів та підвищення правової визначеності, що наблизить її до європейських стандартів. Отримано: 10.12.2025; Прийнято: 15.01.2026;
Авторське право (c) 2026 Землеустрій, кадастр імоніторинг земель https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0
Алгоритм використання геоінформаційних технологій з метою геоекологічного моніторингу територіальних громад
У статті розглядається роль та можливості сучасних геоінформаційних технологій у процесі геоекологічного моніторингу територіальних громад. Зростання антропогенного навантаження, зміни клімату та активне освоєння земельних ресурсів зумовлюють необхідність упровадження інноваційних інструментів для своєчасного виявлення, аналізу та прогнозування стану довкілля. Геоінформаційні системи забезпечують інтеграцію різнотипних просторових даних, їх моделювання та оперативну візуалізацію, що дає змогу органам місцевого самоврядування приймати науково обґрунтовані управлінські рішення щодо використання природних ресурсів, планування територій та екологічної безпеки на місцевому рівні. У межах дослідження проаналізовано основні функціональні можливості геоінформаційних систем, зокрема просторовий аналіз, геостатистику, моделювання ризиків і сценарне прогнозування. Особливу увагу приділено використанню дистанційного зондування Землі для оцінювання динаміки природних процесів, таких як деградація ґрунтів, зміна рослинного покриву, водний баланс і виявлення забруднень. Наведено приклади застосування комплексних геоінформаційних рішень у громадах для моніторингу стану земель, аналізу екологічної стійкості та контролю за дотриманням природоохоронних норм. Результати дослідження доводять, що впровадження геоінформаційних технологій у систему геоекологічного моніторингу є ключовою умовою підвищення ефективності управління природними ресурсами на рівні територіальних громад. Використання інтегрованих геопросторових даних дозволяє підвищити точність оцінювання екологічних загроз та формувати обґрунтовані стратегії сталого розвитку. Таким чином, геоінформаційні системи виступають основою для створення сучасних моніторингових систем, що відповідають вимогам адаптивного управління у сфері довкілля. Ключові слова: геоінформаційні системи, геоекологічний моніторинг, об’єднана територіальна громада, управління земельними ресурсами, землеустрій, раціональне використання земель.
Лазерне сканування і створення bim моделі корпусу № 1 НТУУ «КПІ імені Ігоря Сікорського» як метод візуалізації історико-архітектурної спадщини
У статті охарактеризовано комплексний підхід до отримання та опрацювання даних після наземного лазерного сканування пам’ятки архітектури та створення BIM-моделі фрагмента фасаду історичної будівлі – Першого корпусу НТУУ «КПІ імені Ігоря Сікорського». У процесі виконання цієї роботи застосовано сучасні методи просторової фіксації досліджуваного об’єкта, включаючи високоточне 3D-сканування за допомогою сканера Leica ScanStation C10, реєстрацію хмар точок, фільтрацію даних та результати їх подальшого опрацювання у програмному забезпеченні Leica Cyclone REGISTER 360, Autodesk ReCap і побудову інформаційної 3D моделі цієї будівлі в середовищі Autodesk Revit. Проаналізовано зарубіжний та вітчизняний досвід виконання робіт такого змісту. Показано, що одним із найефективніших способів просторового документування є наземне лазерне сканування (TLS), яке забезпечує отримання високоточної хмари точок, яка відображає реальну форму об’єкта з точністю до кількох міліметрів. Міжнародні дослідження свідчать, що технологія Scan-to-BIM є ключовою у процесах цифрової реставрації та планування реконструкцій історичних об’єктів. Зазначено, що в Україні бракує систематизованих прикладних досліджень, які б поєднували ці технології у комплексний алгоритм для конкретних історико-архітектурних об’єктів. Ця обставина вказує на практичну важливість даного дослідження та необхідність подальшого розвитку методик документування історичних фасадів із використанням сучасних геодезичних і геоінформаційних технологій. Особливу увагу у статті приділено питанням забезпечення високої точності набору даних, алгоритмам реєстрації станцій, вибору параметрів сканування та можливостям подальшого використання моделі у реставраційних роботах, моніторинзі технічного стану та цифровій консервації об’єктів культурної спадщини. Модель рівня LOD 300 підтверджує можливість якісного відтворення геометрії історичних об’єктів із застосуванням технології Scan-to-BIM в українських реаліях. Ключові слова: наземне лазерне сканування, хмара точок, TLS, BIM-модель, Scan-to-BIM, цифрова консервація, історична будівля, архітектурна спадщина, Autodesk Revit, Leica ScanStation C10, реєстрація хмар точок, Cyclone REGISTER 360, HBIM, реставрація фасадів, 3D-моделювання, геодезичне документування, інформаційне моделювання, точність вимірювань, LOD 300, цифрова реконструкція.
Топографо-геодезичне і картографічне забезпечення землевпорядкування
У статті розглянуто процес створення кадастру нерухомості в Україні та напрямки розвитку на основі аналізу досвіду та практик Європейського Союзу. Наголошується, про важливість виправлення створених непорозумінь в цій сфері відносин щодо прийнятого в Україні і у Світі визначення поняття нерухомості враховуючи рекомендації Світового банку щодо об'єднання фрагментованих інституційних підходів до реєстрації майна, його оцінки та адміністрування податків. Акцентовано увагу на постійному розвитку інтеграційних процесів в цій сфері у країнах ЄС і Світі на базі узгодженого погляду на майбутній розвиток цих систем з урахуванням зроблених висновків практики втілення майбутнього бачення сучасного кадастру до 2014 та з точки зору на 2035 рік, а також на важливості приєднання України до цього процесу для створення сприятливих умов для розвитку ринкових відносин та активізації інвестиційної діяльності. Визначено, що стратегічним напрямом у контексті євроінтеграції є гармонізація кадастрової політики України зі стандартами ЄС. Запропоновано продовжити виконання Указу президента України щодо кадастрової системи від 2003 року шляхом створення багатофункціонального кадастру, який включатиме реєстри прав власності, кадастрову оцінку майна та інші державні реєстри і кадастри. Стаття підкреслює важливість уніфікації та модернізації системи для підвищення її ефективності та відповідності, заснованих на апробованих сучасних практиках, міжнародним вимогам. Ключові слова: кадастр нерухомості, кадастрова система, Європейський Союз, земля, нерухоме майно.
Вплив зміни клімату на ефективність вирощування сільськогосподарських культур у Рівненській області
У статті досліджено вплив зміни клімату на ефективність вирощування сільськогосподарських культур у Рівненській області, територія якої слугує репрезентативним напрямом для вивчення адаптаційних процесів в умовах зміни кліматичних умов на північному заході України. Встановлено, що підвищення середньорічних температур, зменшення рівномірної кількості опадів, почастішання посух суттєво впливають на врожайність основних сільськогосподарських культур і обумовлюють їх просторову диференціацію. Дослідження включає просторовий аналіз сільськогосподарського виробництва, оцінку ризиків, пов'язаних з кліматом, в адміністративних районах регіону, а також виявлення регіональних відмінностей у впливі кліматичних факторів. Була проведена оцінка ефективності вирощування різних сільськогосподарських культур в нових кліматичних умовах. Результати свідчать про необхідність коригування структури посівів на користь більш адаптивних та рентабельних культур, таких як картопля, кукурудза, овочі відкритого ґрунту та плодово-ягідні культури. Запропоновано оптимізовану структуру посівних площ, адаптовану до сучасних агрокліматичних умов регіону. У дослідженні використовується міждисциплінарний підхід, який поєднує агрокліматичний аналіз, економічну оцінку та просторове моделювання. Отримані результати можуть бути використані для розробки стратегій адаптації аграрного сектору до зміни клімату, забезпечення продовольчої безпеки та підвищення економічної стійкості сільськогосподарського виробництва в Рівненській області та аналогічних регіонах України. Ключові слова: зміна клімату, сільське господарство, економічна ефективність, врожайність сільськогосподарських культур, агрокліматичні ризики, сівозміна, продовольча безпека.
врожайність сільськогосподарських культур
Інтелектуальні технології в еволюції електронних геодезичних приладів: концептуальні засади інтеграції штучного інтелекту в системи просторового управління та геоінформаційного середовища
Стаття досліджує питання інтелектуалізації електронних геодезичних інструментів у контексті систем публічного просторового менеджменту, акцентуючи трансформацію від автоматизованих процедур до адаптивних самонавчальних технологічних рішень з інтеграцією принципів цифрової етики. Реалізовано алгоритмічний аналіз із залученням розширеного фільтра Калмана (EKF) та рекурентних нейромережевих архітектур довгої короткочасної пам'яті (LSTM) для адаптивної фільтрації інформаційних потоків, а також методів геопросторової статистики та ГІС-візуалізації для верифікації координатної консистентності. Отримані наукові результати свідчать, що інтелектуалізація детермінує трансформацію до когнітивних систем із сенсорною інтеграцією (GNSS, IMU, EDM), досягаючи міліметрової точності через застосування алгоритмів штучного інтелекту, зокрема EKF та LSTM, для прогностичного моделювання похибок та автокорекції. Встановлено, що хмарна інфраструктура та інтероперабельність із ГІС-платформами (ArcGIS, QGIS) формують уніфіковане цифрове середовище з механізмами валідації даних, що підвищує метрологічну стабільність та етичну підзвітність систем. Практична значущість дослідження визначається вдосконаленням систем публічного управління, зокрема урбаністичного планування, земельно-кадастрового обліку та інфраструктурного моніторингу, де інтелектуалізовані прилади забезпечують оновлення даних у режимі реального часу та превентивне управління ризиками. Дослідження сприяє підвищенню транспарентності державних реєстрів через цифрові паспорти вимірювань, редукуючи похибки та юридичні колізії в геоінформаційному середовищі. Перспективи подальших наукових розвідок передбачають розробку етичних стандартів для штучного інтелекту в геодезії та інтеграцію з технологіями Інтернету речей (IoT) для створення глобальних мереж моніторингу. Ключові слова: інтелектуалізація, геодезичні прилади, сенсорна інтеграція, штучний інтелект, геоінформаційні системи, публічне просторове управління.
Ефективність біомеліораційних технологій у відновленні та підвищенні родючості деградованих ґрунтів
У статті розглянуто актуальну проблему деградації ґрунтів та обґрунтовано необхідність застосування біомеліораційних методів як ключового інструменту для відновлення їхньої родючості. Метою статті є аналіз та систематизація даних впливу біомеліораційних методів на основі показників родючості деградованих ґрунтів. У процесі дослідження використано комплексний підхід, що передбачає аналіз наукових публікацій, а також практичних прикладів застосування методів біомеліорації для підвищення показників родючості деградованих ґрунтів. Родючість визначається як сукупність трьох основних властивостей, а саме фізичних, хімічних та біологічних. Відзначено вплив біомеліораційних методів на відновлення родючості через накопичення органічної речовини, стимуляцію біологічної активності, покращення структури ґрунту. Досліджено основні біомеліораційні методи та їхній вплив. Розглянуто фіторемедіацію як захід, який направлений на зменшення токсичних елементів у забруднених ґрунтах, завдяки вирощуванню спеціальних рослин, здатних виводити або локалізувати токсичні речовини в кореневій зоні або надземній частині. Визначено роль органічного землеробства як методу біомеліорації. Представлено схему механізму впливу біомеліорації на родючість ґрунтів та рекомендації з впровадження комплексу біомеліораційних систем, для ефективного відновлення деградованих ґрунтів в Україні. Зазначено, що подальші дослідження мають бути спрямовані на розробку регіонально адаптованих біомеліораційних систем та оцінку довгострокового економічного ефекту від їхнього впровадження. Ключові слова: деградація ґрунтів, родючість ґрунту, біомеліорація, сидерати, фітомеліорація, фіторемедіація, мікробні препарати, органічне землеробство.
Інтелектуальні технології в електронних геодезичних системах публічного просторового управління: еволюція від автоматизації до цифрово-етичних стандартів
Стаття присвячена інтелектуалізації електронні геодезичні прилади (ЕГП) та розробленню концептуальних основ інтеграції технологій штучного інтелекту (ШІ) в геоінформаційне середовище (ГІС) з метою підвищення ефективності систем просторового управління. У досліджені представлено розроблену архітектурну модель інтелектуалізованої системи просторового управління, яка включає взаємодію електронних приладів, сенсорних модулів, ГІС-платформ та аналітичних ШІ-сервісів. Запропоновано концепцію інтелектуалізації ЕГП, яка ґрунтується на трьох основних векторах: автономність вимірювального процесу (за допомогою машинного навчання МН для розпізнавання об’єктів, самодіагностики), адаптивність до умов навколишнього середовища (через корекцію впливу навколишнього середовища, зменшення шуму) та інтегративність у ГІС. У роботі описано застосування ШІ-методів, включаючи глибинні нейронні мережі (YOLO, Mask R-CNN, U-Net, PointNet) для автоматичної детекції та класифікації об’єктів на зображеннях і хмарах точок, а також для оцінювання та корекції GNSS-похибок у реальному часі за допомогою нейро-Калманівських фільтрів. Практичні напрями впровадження моделі включають автоматизований моніторинг деформацій інженерних споруд та інтелектуальну обробку даних БПЛА для оновлення топографічних планів. Згідно з висновками, поетапна інтеграція ШІ перетворює ЕГП на інтелектуальні сенсори, здатні самостійно оцінювати якість даних та взаємодіяти з ГІС, що забезпечує надійну основу для «розумних» міст та стійкого територіального розвитку. Ключові слова: інтелектуалізація, штучний інтелект (ШІ), електронні геодезичні прилади (ЕГП), ГІС-середовище, системи просторового управління, детекція об’єктів, GNSS-корекція.
Застосування штучного інтелекту при фотограмметричному опрацюванні цифрових даних
У статті розглядається вплив алгоритмів нейромереж штучного інтелекту на процес фотограмметричного опрацювання цифрових знімків та формування щільних хмар точок. Зазначено, що інтеграція алгоритмів машинного навчання, зокрема глибокого навчання, дозволяє автоматизувати ключові етапи опрацювання, підвищити точність класифікації об’єктів, оптимізувати геометричну корекцію зображень та покращити якість кінцевих геопросторових продуктів у вигляді ортофотоплана місцевості. Описано основні етапи фотограмметричного процесу: від збору первинних даних до формування ортофотопланів та тривимірних моделей місцевості. Особлива увага приділяється ролі нейромережі у покращенні щільності хмари точок за рахунок правильної інтерпретації точок на цифрових знімках, класифікації об’єктів та зменшенні впливу людського фактора. Визначено виклики, пов’язані з потребою у великих обсягах якісних навчальних даних. Обґрунтовано перспективність застосування нейромереж штучного інтелекту у фотограмметрії та необхідність подальших досліджень у цьому напрямку. Ключові слова: нейромережа, штучний інтелект, фотограмметрія, машинне навчання, хмара точок, ортофотоплан, 3D-модель, цифровий знімок.
Онтологія меж у системі сучасного землеустрою: від геометрії до режиму прав і цінностей
Стаття концептуалізує поняття «межа» в сучасному землеустрої як інституційно-режимну категорію, що перевищує геометричне трактування лінії поділу. На основі порівняльно-історичного та інституційного аналізу, нормоорієнтованого моделювання і формальної онтологізації (LADM) обґрунтовано перехід від матеріально-геометричної до режимної онтології простору, де межа функціонує як подія-відношення, що конституює права, обмеження, відповідальності та рентні потоки. Ідентифіковано чотири структурні рівні межі — матеріальний, правовий, інформаційний, екологічний — і показано їх супервенійні зв’язки та причинний вплив процедурної валідності даних на легітимність режимів. Сформульовано принципи онтологічного дизайну меж (конститутивність процедури, багатомодусність, адаптивність, метричність якості, сумісність і пріоритети, ціннісна прозорість), що уможливлюють інтеграцію правових норм, просторових даних та механізмів управління цінністю землі. Практична корисність полягає у переході від «реєстру ліній» до динамічної режимної моделі простору для кадастрових і планувальних систем, підвищенні якості рішень, мінімізації конфліктів і прозорому розподілі вигод. Робота позиціонується як внесок у становлення теорії сучасного землеустрою як фундаментальної дисципліни; анонсовано подальші публікації щодо формалізації режимів, GeoBIM-інтеграції та процедур оцінки легітимності. Ключові слова: межа; онтологія простору; землеустрій; LADM; інституційні режими; права й обмеження; 3D/4D-кадастр; інтероперабельність; value capture; просторове врядування.
Земельні відносини та актуальні проблеми земельної реформи
Комплексний підхід до планування, оцінки та реалізації робіт із зняття родючого шару ґрунту: від нормативів до доказових практик землеустрою
Запропоновано науково-методичні підходи щодо розроблення заходів з охорони земель в сучасній документації із землеустрою. У статті розглянуто сучасні вимоги до розроблення робочих проєктів землеустрою щодо зняття та перенесення родючого шару ґрунту відповідно до нормативно-правової бази України. Окреслено основні завдання таких проєктів, серед яких – забезпечення раціонального використання та збереження родючості ґрунтів, мінімізація негативних наслідків господарської діяльності та відновлення порушених земель. Проведено аналіз ключових показників, що визначають доцільність зняття й складування ґрунтових шарів: вміст гумусу, кислотність, частка обмінного натрію та гранулометричний склад. Показано, що дотримання цих параметрів є важливим чинником екологічної безпеки та сталого розвитку аграрного виробництва. Зміст робочих проєктів землеустрою включає завдання на проєктування, пояснювальну записку, характеристику природних умов, результати ґрунтових і геодезичних обстежень, проєктні рішення із визначення комплексу заходів з охорони земель, плани агровиробничих груп ґрунтів та розрахунки кошторисної вартості виконання робіт. Така структура забезпечує наукову обґрунтованість рішень і практичну ефективність їх реалізації. Стаття узагальнює актуальні знання та практики у сфері землеустрою, пропонуючи комплексний підхід до розроблення робочих проєктів землеустрою. Пропоновані правила та рекомендації можуть служити основою для фахівців, зайнятих у сфері управління земельними ресурсами, агрономії та екології. Ключові слова: охорона земель, землеустрій, поліпшення стану земель, управління земельними ресурсами, документація із землеустрою, зняття родючого шару ґрунту, робочий проєкт землеустрою.
Проектування прибережно-захисних смуг водоохоронних зон засобами ГІС
Проаналізовано нормативно-правові засади проектування водоохоронних зон та їх роль для охорони природного середовища, визначення меж прибережно-захисних смуг та вплив рельєфу на розміри зон обмежень. Досліджено територію Кам'янопотоківської територіальної громади Кременчуцькому районі Полтавської області. Проведено класифікацію водних об’єктів території дослідження, визначено нормативні значення прибережно-захисних смуг відповідно до їх розмірів згідно вимог чинного законодавства. На основі відкритих даних про рельєф території здійснено розрахунок схилів та передбачено подвоєння прибережно-захисних смуг в межах схилів понад 3 градуси. Розроблено геопросторову динамічну модель проектування прибережно-захисних смуг водоохоронних зон з урахуванням законодавчих норм та рельєфу та їх вплив на види діяльності. Модель створено та апробовано за допомогою програмного модуля Model Builder в ArcGIS Pro. Як результат дослідження, застосовано модель до зібраних вхідних даних та запроектовано прибережно-захисні смуги водоохоронних зон в межах досліджуваної території. Визначено території та проведено їх аналіз, право власності на які обтяжуються відповідно до запроектованих водоохоронних зон. Дана модель є динамічною та придатною до застосування у виробничих цілях на локальному рівні (в межах територіальних громад). Ключові слова: водоохоронна зона; прибережно-захисна смуга; територіальна громада; водні об’єкти; проектування водоохоронних зон; ГІС технології; геоінформаційні системи.
Розроблення концептуальної моделі бази геопросторових даних небезпечних поховань тварин, які загинули від сибірки
В статті представлено авторський підхід до систематизації і накопичення геопросторових та атрибутивних даних щодо небезпечних поховань тварин, які загинули від сибірки. Сибірка є зоонозним захворюванням, спори якого здатні зберігати життєздатність у ґрунті протягом десятків років і залишатись джерелом потенційної загрози. Поховання тварин, здійснені не у біотермічних ямах (головним чином до 1954 року), не забезпечують належного рівня безпеки: у разі зміщення ґрунтового покриву спори можуть потрапити на поверхню і стати причиною нових випадків захворювання серед диких і свійських тварин, а також інфікування людей. Значна частина таких поховань не має чітко встановлених меж земельних ділянок і встановлених режимів обмеженого використання прилеглих територій, що ускладнює контроль за їхнім станом. У межах дослідження було структуровано наявні геопросторові та атрибутивні дані про небезпечні поховання і розроблено концептуальну модель бази геопросторових даних, що забезпечує накопичення, структурування й систематизацію даних. Модель побудована з використанням нотації UML та представлена у вигляді діаграми класів, що відображає головні структурні елементи бази даних та їхні атрибути. Отримані результати можуть бути використані для створення фізичної моделі бази геопросторових даних з обліку (реєстру) земель з небезпечними похованнями тварин, що загинули від сибірки, а також для подальшого розвитку системи моніторингу, планування санітарно-захисних заходів, встановлення режимів обмеженого землекористування та ін. Ключові слова: база геопросторових даних, концептуальна модель, сибірка.
Цифрове землеробство: процес підтримки прийняття розумних рішень для стійкого до зміни клімату сільського господарства в Київській агломерації
Швидке зростання мегаполісів суттєво змінює життєздатність аграрного сектора економіки у приміських регіонах. Використовуючи Київську агломерацію як багатий на дані випробувальний полігон, це дослідження поєднує модульний робочий процес підтримки прийняття рішень за допомогою БПЛА та штучного інтелекту з емпіричними обмеженнями, що виникають у сфері землекористування, ринків праці, логістики та земельної ренти. Регіональні дані свідчать, що сільськогосподарські угіддя скоротилися до 0,21% площі (≈0,18 тис. га), проти >54% зелених зон; різниця в оплаті праці (16 500 грн харчова промисловість проти 14 000 грн у сільському господарстві) та транспортні витрати на рівні 20–250 грн/км підривають маржу фермерських господарств та утримання робочої сили, тоді як орендна плата в прайм-зоні до 25 млн грн/га/рік посилює тиск на конверсію (базові таблиці та цифри Києва та області). Ці структурні розбіжності мотивують розвиток цифрового землеробства, яка явно враховує політику та витрати. Тому, запропоновано створити прототип робочого процесу підтримки прийняття рішень, який поєднує аналіз знімків БПЛА/супутників, польовий Інтернет речей та історичні дані про клімат/врожай з адміністративно-економічними рівнями (орендна плата, градієнти заробітної плати, витрати на перевезення). Інформаційна система перетворює вхідні дані з кількох джерел у швидке та результативне виявлення проблемних моментів, час поливу та рекомендації щодо розподілу вхідних даних. У той же час, системний (програмний) модуль бізнес-логіки оцінює вибір маршруту/транспортного засобу відповідно до профілів витрат у приміському регіоні — процес спільного проектування зацікавленими сторонами (фермери, переробники та планувальники) визначає зручність використання та передачу. В дослідженні представлено (1) базовий рівень приміського розвитку Києва (земля, заробітна плата, логістика, розподіл підприємств), (2) архітектуру робочого процесу БПЛА-штучного інтелекту та точок інтеграції з CRM-системами для ферм та публічними даними аграрного виробництва, а також (3) систему оцінювання, яка пов'язує KPI аграрного сектору та промисловості з просторово-економічними обмеженнями для стійкого впровадження. Цей підхід розроблений для транскордонного реплікації (Україна – Німеччина) та для інформування про ефективні результати політики щодо цифрового управління земельними ресурсами та стійкості приміських агропродовольчих фондів. Ключові слова: точне землеробство, цифрове землеробство, БПЛА, підтримка прийняття рішень штучним інтелектом, приміське землеробство, зміна землекористування, логістичні витрати, Київська агломерація, стійкість, інтеграція політик.
Застосування ГІС технологій оцінки впливу на навколишне середовище місця розташування ВЕС на прикладі «Полонина Руна» Тур'є-Реметівської ОТГ
У сучасних умовах розвитку відновлюваної енергетики, до якої відноситься і вітроенергетика найважливішим завданням є мінімізація екологічного впливу вітроелектростанцій (ВЕС) на навколишнє середовище в контексті декарбонізації галузей економіки. Використання геоінформаційних систем (ГІС) дозволяє ефективно аналізувати та моделювати вплив щодо розміщення ВЕС враховуючи: екологічні, ландшафтні, економічні, кліматичні та соціальні фактор, які впливають на сталий розвиток територій. У статті розглядається застосування геоінформаційних систем (ГІС) для оцінки впливу на навколишнє середовище місця розташування вітроелектростанції (ВЕС), яка планується будувати на території урочища «Полонина Руна» Тур'є-Реметівської сільської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області. Дослідження передбачає збір та обробку просторових даних, включаючи рельєф, швидкість та напрямок вітру, наявність природоохоронних територій та місць проживання чутливих видів флори та фауні. За допомогою ГІС проводитиметься аналіз візуального та шумового впливу, оцінка ризиків для біорізноманіття та здоров'я населення, а також моделювання альтернативних варіантів розміщення вітрогенеруючих турбін станції . Результати оцінки сприяють прийняттю обґрунтованих проектних рішень щодо вибору місця розташування ВЕС, знижуючи негативний екологічний вплив та забезпечуючи баланс між сталим розвитком вітрової енергетики в регіоні зі збереженням навколишнього природного середовища. Ключові слова: вітроенергетика, оцінка впливу на довкілля, геоінформаційні системи, просторове планування, сталий розвиток територій, відновлювані джерела енергії, декарбонізація, викиди CO2 .
Подолання радянського спадку в землеустрої та топографо-геодезичній діяльності в Україні: термінологічна уніфікація, переосмислення змісту та інституційна інтеграція
Стаття пропонує цілісну рамку подолання пострадянської інерції у взаємодії землеустрою та топографо-геодезичної діяльності в Україні. Показано, що радянська освітньо-професійна традиція звузила геодезію до вимірювально-інженерних практик і водночас маргіналізувала європейське розуміння землеустрою як проєктно-правової діяльності з формування меж та режимів користування, що мають юридичні наслідки. На основі аналізу міжнародних рамок (FIG, CLGE, INSPIRE, LADM), чинного українського законодавства та довготривалих спостережень автора за професійними дискусіями у соціальних мережах обґрунтовано: (1) необхідність термінологічної уніфікації (surveyor як родове поняття, з розмежуванням land/cadastral surveyor → «землевпорядник», engineering/topographic surveyor → «інженер-геодезист/топограф», «геодезист» — не синонім surveyor); (2) переосмислення функціональних ролей: топографо-геодезична діяльність є інфраструктурним інструментом створення доданої вартості в інших секторах, тоді як землеустрій безпосередньо формує нові об’єкти нерухомості, планувальні структури та управляє цінністю майна через RRR-підходи; (3) інституційну інтеграцію даних і процесів на основі моделей INSPIRE/LADM. Визначено структурні причини «кризи» галузі після 1991 р.: різке скорочення державного попиту на «централізовану геодезію» та технологічна автоматизація вимірювань (GNSS, ДЗЗ, БПЛА, ГІС). Запропоновано модернізацію вищої освіти за спеціальністю G18 («Геодезія та землеустрій») через міждисциплінарні навчальні траєкторії (геодезія × землеустрій × кадастр × просторове планування × оцінка), впровадження семантичних моделей даних, етики та процедур публічної довіри до меж, а також розвиток постійних професійних комунікацій як механізму зняття уявних конфліктів між спільнотами. Ключові слова: землеустрій; геодезія; топографо-геодезична діяльність; кадастр; межі; RRR (права-обмеження-обтяження); INSPIRE; LADM; термінологічна уніфікація; професійні кваліфікації; НІГД/NSDI; інституційна інтеграція; просторове планування; оцінка нерухомості.
Авторське право (c) 2025 Землеустрій, кадастр і моніторинг земель
Справедлива вартість земельного капіталу: методичні підходи та сценарне моделювання
У статті розглянуто засади формування справедливої вартості земельного капіталу в умовах глибоких трансформацій аграрного сектору України. Показано, що традиційні підходи до грошової оцінки земель вже не відповідають викликам сьогодення, оскільки не враховують екологічних загроз, інституційних змін та ризиків, пов’язаних із воєнними діями. Автором обґрунтовано доцільність застосування концепції справедливої вартості як більш гнучкої та адаптивної до реалій сьогодення. Запропоновано модифіковану модель визначення вартості земельного капіталу на основі чистої теперішньої вартості, у якій інтегровано наступні фактори: частка площі вилучених земельних ділянок з обробітку, чистий операційний або рентний дохід за рік, втрати через розмінування та забруднення ґрунту (витрати або втрачений дохід), державні компенсації, ставка дисконтування, премія за ризик. На основі сценарного моделювання представлено кілька варіантів розвитку ситуації - оптимістичний, песимістичний, прагматичний та сценарій без впливу війни. Результати свідчать, що швидкість відновлення земельних ресурсів, обсяги державної підтримки та ефективність управлінських рішень є ключовими детермінантами збереження економічного потенціалу земельного капіталу. Розроблена методична база може бути використана як для прийняття управлінських рішень на рівні сільськогосподарських підприємств і територіальних громад, так і для вдосконалення державної земельної політики в умовах повоєнного відновлення. Ключові слова: земельний капітал, справедлива вартість, ринкова вартість, чиста теперішня вартість, премія за ризик, ставка дисконтування, рентний дохід, державні компенсації, гуманітарне розмінування, забруднення ґрунтів, повоєнне відновлення, аграрний сектор, оцінка земель, сценарне моделювання, інвестиційна привабливість земель.
Раціональне використання земель сільськогосподарського призначення: моніторинг гумусового балансу в межах сівозмін
Раціональне землекористування неможливе без цілеспрямованого збереження та відновлення родючості ґрунтів, ключовим індикатором якої виступає рівень гумусового стану. Особливої актуальності набуває питання підтримання стабільного гумусового балансу в умовах поширеного застосування короткоротаційних сівозмін, що переважають у сільськогосподарській практиці Південного Степу України. Відсутність налагодженого моніторингу вмісту органічної речовини у ґрунті ускладнює прогнозування продуктивності агроекосистем та загрожує виснаженням чорноземів – найціннішого ресурсу вітчизняного землеробства. Метою дослідження було здійснити порівняльний аналіз ефективності різних короткоротаційних сівозмін за умов повної відмови від внесення добрив, визначити їх вплив на баланс гумусу та виокремити найбільш раціональну модель для довгострокового землекористування. Методичною основою стали розрахунки гумусового балансу у п’ятипільній польовій сівозміні з ріпаком озимим і соняшником, що вивчалася у 2020–2024 рр. Результати показали, що після технічних (олійних) культур формується від’ємний баланс гумусу (–0,28 т/га і –0,77 т/га відповідно), а найсуттєвіший дефіцит зафіксовано після чистого пару (–1,46 т/га). Водночас зернові культури сприяють частковому відновленню запасів гумусу (до +0,21 т/га і +0,08 т/га), а найбільший позитивний ефект забезпечує зайнятий пар (+1,14 т/га). Сумарний баланс за ротацію становить –2,22 т/га у першій сівозміні та +0,38 т/га у другій. Таким чином, наші дослідження підтверджують необхідність включення зайнятого пару до структури сівозмін як природного джерела органічної речовини, що дозволяє зберегти родючість чорноземів та забезпечити сталість агровиробництва у Південному Степу України. Ключові слова: чорноземи південні, гумус, біомаса, баланс, короткоротаційна сівозміна, сидерати.
Удосконалення підходів до визначення граничної площі земельних ділянок під існуючими будівлями і спорудами
У статті обґрунтовані напрями удосконалення методичних засад формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди. Запропоновано методику формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, із урахуванням при формуванні земельних ділянок функціонального призначення, технічних характеристик будівель та споруд, а також місць їх розташування відносно інших об’єктів нерухомості, червоних ліній, територій та об’єктів загального користування, водних об’єктів, територій та об’єктів природно-заповідного фонду, пам’яток культурної спадщини, інших режимоутворюючих об’єктів. Запропоновано встановити єдиний, кількісно вимірюваний підхід до визначення допустимих меж такої ділянки через дві взаємопов’язані величини — ширину базової смуги обслуговування та спеціальний коефіцієнт для кожного класу будівель та споруд. Запропонований підхід до формування земельних ділянок державної, комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди в цілому спростить роботу розробників документації із землеустрою завдяки єдиному набору кількісних параметрів. В той же час, буде забезпечено зменшення кількості випадків передачі надлишкових площ без торгів і відповідне збільшення пропозиції земель на конкурентному ринку. Ключові слова: формування земельних ділянок, функціональне призначення, будівельні норми.